Denne vej.
Retten er sammenkaldt af de højvelbårne admiralitetslorder -
- og jeg citerer "for at efterforske årsagen og omstændighederne -
- ved mytteriet på Hans Majestæts krigsskib The Bounty -
- under kaptajn William Blighs kommando -
- og for at retsligt at prøve nævnte kaptajn William Bligh -
- angående hans handlinger under hændelserne."
Aflever Deres sværd og sæt Dem ned.
Kaptajn Bligh. Det ville måske være til hjælp -
- hvis De med egne ord fortalte retten -
- om begivenhederne den 28. april i fjor.
Ja, sir.
Hvis lorderne tillader det -
- vil jeg først oplæse en liste over mytteristerne.
Det er ikke besætningen, som står tiltalt, mr. Bligh.
Det er Dem, sir, som står tiltalt.
Sagen handler om, hvordan De mistede fartøjet.
For at forstå det, kommandør Greetham -
- må De vide, hvem mytteristerne var.
De påståede mytterister. Fortsæt, mr. Bligh.
Fletcher Christian, styrmand.
- Vær denne Christian ikke Deres ven? - Det var han, sir.
50 guineas på, at han er død. 60 på, at han lever.
- Jeg vædder på, at han lever. - Hvor meget?
Vi skal spise om en time.
- Hvor meget? - 60 guineas.
- 70. - Taget.
Jeg henter dem senere.
- William! - Fletcher. Hvad foregår der her?
Et medlem kollapsede. Væddemålet gælder, om han er død eller ej.
- Hvad bringer dig til syndens hule? - Kan vi tale sammen et sted?
- Det er en brødfrugt. - Brødfrugt?
Jeg skal lede en ekspedition og bringe brødfrugttræer ...
- ... fra Tahiti til Jamaica. - Tahiti?
- Jeg ønsker, du sejler med mig igen. - Hvad bliver min stilling?
Admiralitetet har allerede valgt en mr. John Fryer til skibsfører.
Det er en god mand, men jeg vil have dig som styrmand.
- Hvis du accepterer. - Jeg accepterer.
Godt, udmærket. Godt.
Hvorfor bringe brødfrugt til Jamaica?
Det er billig føde til slaverne på plantagerne.
Bananer er meget dyre nu om dage.
Det er ikke særlig ærefuldt.
Jeg har ikke dine kontakter, Fletcher.
Jeg vil sætte aftryk, før jeg bliver for gammel.
Så denne grønsagsrejse skal sætte aftryk?
Hør her. Vi runder Kap Horn på vej til Tahiti.
Vi henter brødfrugten -
- og fortsætter via Endeavourstrædet omkring Kap det Gode Håb til Jamaica.
Derpå tilbage til England. Vi sejler Jorden rundt!
- Hvorfor løbe risikoen ved Kap Horn? - Hvorfor?
Det er den hurtigste vej, mr. Fryer.
Hurtigere, hvis vi får den eneste uge ud af hundred, hvor det ikke stormer.
Så De vil have, vi tager den lange vej?
Rundt om Afrika og Australien?
Frem og tilbage, og helt undgå Kap Horn?
Hvilke forhold behøver planterne?
Varme, lys og vand. Jeg opgiver min kahyt for dem.
Vi bliver vel som grise i svinesti?
Nej, sir. Overhovedet ikke. Jeg er officer på et rent skib.
Jeg siger bare, at The Bounty er for lille.
Vi burde have en fregat, ikke en natpotte.
Ja, og jeg burde forfremmes til kommandørkaptajn.
Men flådes ledelse bevilgede ikke nogen af de anmodninger.
- Skynd jer nu, børn. - Mine små.
De ville sige godnat.
Godnat, godnat. Væk med jer.
Skal I ikke sige godnat?
Får jeg ikke et kys?
Harriet. Skattepige.
- Godnat, unge damer. - Godnat!
William. En skål?
- For jordomsejling. - For jordomsejling.
Og for jeres sikre og snarlige hjemkomst.
Vi afsejlede to dage før jul, den 23. december 1787.
Gør klar til at sætte storsejlet!
Fart på nu!
Hvorfor stirrer I på mig? Op med jer!
Løsn fokken. Pærelet!
Nedad med riggen.
Vær klar med skødebarmsrebet. Skøder og halse!
Slip skødebarmsrebet. Sæt fokken i stavnen!
Sæt storsejlet!
Syd-sydvestlig. Det er kursen.
Syd-sydvestlig. Javel, sir.
Nu er der mad. Kom.
- Passer det, man siger om Tahiti? - Tænker du på kvinderne?
Går de virkelig rundt uden tøj på?
Det eneste, de har, er tatoveringer, på vidunderlige steder.
- Er det sandt? - På spejderære. Paradiset.
Hallo der! Du sidder på min plads, Quintal.
Flyt dig.
Se ikke på ham. Der bliver bare ballade.
- Du sidder på min plads, sagde jeg. - Skrid.
Forsvind.
- Hvad sagde du? - Ti stille, Churchill.
- Bland dig udenom det her! - Han har en kniv.
- Små slag, Churchill. - Dæmp jer, drenge.
Churchill!
Kom nu! Tag ham, Mills!
Tag ham!
- For kongen. - Kongen!
Må Gud velsigne ham.
- For skibet. Må hun svømme godt. - Skibet.
Besætningen er meget stille.
En charmerende melodi.
Og en dygtig musiker. Vi er heldige at have ham.
Ja. Han er der ikke ved et tilfælde, mr. Nelson.
At have ham er godt for moralen.
- Et glas til, dr. Huggan? - Nej tak, sir.
De er usædvanligt tilbageholdende i aften.
Flere mænd er døde på havet af alkohol, sygdomme og snavs -
- end ved drukning. Det her skal I vide, mine herrer ...
The Bounty skal ikke miste en eneste mand.
Det skåler jeg meget gerne på, sir!
- De slog en overordnet. - Nej, jeg gjorde ikke.
- Det kan du blive hængt for. - Undskyld, sir.
Det var ikke meningen. Vi skal nok lære hinanden at kende.
Hvad mon det vil medføre?
Det er op til os selv, mr. Young.
Der er vist noget galt.
En af os bør undersøge sagen.
- Godaften, mr. Heywood. - Godaften, Adams.
- Godaften, mr. Heywood. - Er alt i orden?
Det kunne ikke have været bedre, sir.
- Min plads. - Dumme køtere.
- Vogt din tunge, gamle mand. - Kald mig ikke gammel, Churchill.
Du bringer ulykke.
- Er De søsyg, mr. Heywood? - Det er, fordi vi forlader England.
- Hjemve. - Man ser det måske ikke igen.
- Sig ikke dét. Det bringer uheld. - Undskyld.
Jeg har aldrig før været på havet. For to måneder siden studerede jeg.
Jeg har aldrig gået i skole. Jeg kan ikke engang læse.
- Jeg kan ikke manøvrere et skib. - Det kan enhver idiot.
Man skal bare kende destinationen.
LOGBOG
Den 23. december 1787.
Enden på vores første dag på havet.
- En dråbe rom, sir? - Nej tak.
Vi krydser ikke ækvator hver dag.
Nej tak! Nej.
Sørg for, at mr. Heywood får lidt.
Det er nok. Hal ham ind.
Det er på tide at komme op, mr. Heywood.
Værsgo, sir. Tag lidt af det der.
Det opliver ånden, som de siger. Nip til den.
Værsgo, mr. Heywood. Ned med stadset!
- Godt gjort, sir. - Tak, Quintal.
Kaptajn Bligh. Jeg har Deres logbog her.
I den nævnes ét ord særlig ofte: dans.
- Kan De forklare det? - Det kan jeg, sir.
En besætning på langtur kan let hjemfalde til melankoli og vold.
Jeg tror, det kan mildnes med regelmæssig motion.
20 minutter om dagen mønstrede jeg besætningen og lod dem danse.
- Danse? - Ja, de dansede.
- Deltog de helhjertet i det her? - Ja, det tror jeg.
Alligevel erkender De i Deres logbog -
- at denne usædvanlige form for motion førte til stor utilfredshed.
Kun ved ét tilfælde, sir. Og ikke "stor".
Charlie. Hvis du havde haft kjole, ville jeg have budt dig op.
- Løft knæene, Quintal! - Jeg gør mit bedste, sir.
Svar ikke igen.
Vi er sgu sømænd, ikke nogle skide dansere!
Mr. Christian, mr. Young. Knebl Quintal.
- Det var sgu ikke mig! - Forvær det ikke, Quintal.
- Det var ikke ham, sir. Det var mig. - Værsgo, mr. Christian.
De har den forkerte mand. Churchill indrømmer, han sagde det.
- Knebl begge. - Vorherre bevares ...
- Gør, som han siger, mr. Christian. - Sir.
Fletcher.
Er mændene ikke blevet straffet længe nok?
Begge gjorde sig skyldige i ulydighed.
Jeg havde afskrevet det som en spøg. Det havde gjort mindre skade.
Den britiske flåde er ingen morskabsinstitution.
Ulydighed er ikke noget at le ad.
Skær dem bare løs, mr. Christian.
Bare de forstår alvoren i deres overtrædelse.
- Efter ordre fra kaptajnen. - Ja, det tror jeg gerne.
Luk munden. Ellers sætter jeg den i igen.
Det her havde jeg ikke ventet af Kap Horn.
- Tror De, at vejret holder sig? - Ja, måske.
- Det ser ikke ud af noget særligt. - Nej, det gør det ikke.
Men jeg har set Kap Horn med bølger så høje som treetages huse.
Jeg har set seks mænd blive skyllet over bord af én bølge.
Nogen på dette skib er virkelig heldig.
- Mr. Fryer! Reb sejlene. - Reb sejlene, sir?
Modsig mig ikke! Reb sejlene!
Reb sejlene, mr. Cole.
Gør jer klar til at rebe sejlene. Alle mand på dæk. Fart på!
Skynd jer at tage sejlene ind!
Mr. Cole! Send mændene op!
Fart på! Fart på! Ind med sejlene!
Han kan vist ikke lide magsvejr.
Hal skødet ind. Tag sejlene ind!
Mr. Fryer.
- Jeg tog vist fejl. - Det er ellers et særsyn.
- Sæt sejlene. - Sir.
- Sæt sejlene, mr. Cole. - Javel, sir.
Gør klar til at sætte sejlene!
Skøder og halse!
Fuld fart frem!
Til vejrs.
Hjælp!
Kan nogen hjælpe mig? Skynd jer!
Mr. Christian!
Mr. Christian, hurtigt!
Træk! Træk!
Pas godt på karrene, Robert!
Pas på de forbandede kar!
Lamb brænder! Hæld vand på ham!
- Hold fast! - Vi dør!
- Alle mand på dæk! - Alle op på dæk!
Luk lugerne!
- Tag rattet! - Drej til bagbord, Charlie.
Rattet, McKoy!
- Hjælp! - Hold fast, sir!
Er alt i orden, sir?
Bemand pumperne!
Hold fast i brættet, Jamie! En eller anden!
- Hvem er ved pumperne? - Kan nogen hente en skide hammer?
- Sir! - Lad tømreren slå dem i nu!
Vi må vende om!
Jeg mener, at vi skal ændre kurs!
Jeg mener, at vi ikke skal det. Vi holder vores kurs!
De kommer aldrig rundt om Hornet! Vi må vende om.
- Mr. Cole! - Jeg vil have, min mening logføres.
Mr. Cole! Sørg for at sætte det fast. Alle mand på dæk!
Jeg ønsker, min mening logføres!
Udmærket, mr. Fryer. Det vil vi sørge for.
- Skibet kan ikke klare det. - Jo, det kan!
- Hvor længe klarer besætningen det? - Så længe officererne gør det!
Bind tingene fast nu!
Valentine! Følg med mig, knægt!
Hvor længe forsøgte De at runde Kap Horn?
I 31 dage.
- Hvor langt færdedes De på den tid? - 85 sømil, sir.
85 sømil på 31 dage, mr. Bligh.
De bragte Deres skib og Deres besætning i fare i 31 dage -
- for at tilfredsstille Deres ambition om at sejle Jorden rundt.
"Min kære Betsy ..."
Kun for dig kan jeg i denne bitre stund blotte mit hjerte.
Jeg har fejlet totalt i mit forsøg på at runde Kap Horn -
- og sejle Jorden rundt.
Mine tvivl vedr. mr. Fryers engagement i vores stræben -
- er bekræftet.
Kom indenfor.
- Besætningen er samlet, sir. - Kom ind.
- Det gør mig ondt, William. - Der er intet at gøre ved det.
Kom nu.
Stilhed!
Godt så.
Vi lægger om og sejler med vinden mod Afrika og Det Indiske Ocean.
- Mr. Lamb. - Her, sir!
Så snart vi har ændret kurs, kan I få gryden i kog.
I aften skal alle spise sig mætte.
Lad os råbe hurra for kaptajnen, drenge.
Hvorom alting er ... står vi over for en lang, hård rejse.
Jeg vil få mest muligt ud af hver eneste time til havs.
For at få assistance erstatter jeg mr. Fryer med mr. Christian -
- som nu bliver næstkommanderende, med rangen underløjtnant.
Kom tilbage, mr. Fryer! Mr. Fryer! Kom tilbage!
- De går, når jeg er færdig med Dem. - Det her er skandaløst!
- I mine år på havet ... - Deres år på havet?
Hvis jeg havde kendt Dem, ville jeg ikke have taget Dem som matros.
- Skal jeg udholde det her ... - De skal udholde min irettesættelse.
For pokker! De vendte mig ryggen!
Det siger jeg undskyld for.
- Men jeg protesterer. - Protesterer?
- Jeg er skibsfører! - Og jeg er øverstkommanderende!
Ifølge loven er jeg højest i rang!
Er det forstået?
Nu kan De træde af, sir!
- Mr. Cole. - Sir.
Alle mand på dæk, tak.
Sandelig, mr. Bligh ...
Det var vel uklogt at erstatte en professionel sømand med en novice?
Fletcher Christian var næppe en novice, sir.
Så det faktum, at han var Deres ven, påvirkede Dem ikke utilbørligt?
Hvad er tanken med spørgsmålet, mr. Greetham?
Vi prøver at opklare, hvordan De mistede Deres skib.
Jeg mistede ikke mit skib. Det blev taget fra mig -
- af en bande mytterister, anført af Fletcher Christian.
- Manden, De forfremmede. - Ja.
Jeg forfremmede ham, for John Fryer var inkompetent.
Han var også en kujon. Fletcher Christian var trods alt modig.
Måske modigere, end De kunne acceptere, mr. Bligh?
Fredag den 10. oktober.
Klokken halv et i dag døde James Valentine -
- efter sygdom og udmattelse, en følge af Kap Horn.
Efter min omsorg for mændene -
- klandrer jeg vores fyldebøtte af en læge for forsømmelse.
Gud, på Din nåde hviler alle menneskers sjæle.
Velsign disse farvande og giv syndernes forladelse -
- til ham, hvis krop vi nu overlader til dem.
Skænk ham evig hvile. Må han hvile i fred.
- Amen. - Amen.
Overlad liget til dybet.
Kl. 16 begravede vi Valentine med al den værdighed, vi kunne opvise.
25 grader, 36 minutter.
Land i sigte! Land i sigte!
- I hvilken retning? - Lige frem, sir!
Churchill! Skynd dig!
Gør klar til at salutere!
Gør klar til at salutere. Giv ild!
Kom her!
Gør klar til anden salutering!
Affyr anden salut!
Jeg tager hende!
Tak.
- Quintal! - Jeg siger undskyld.
Har du aldrig set en kvinde før?
Fokusér på dit arbejde, mand!
Hold takten!
Årer!
Gør klar til at tage årerne op. Tag årerne op.
Læg jeres årer.
- Velkommen, kaptajn Bligh. - Tak, kong Tynah.
- Sid ned. - Tak, Deres Majestæt.
Jeg skal hilse fra Hans Majestæt, kong George af England.
- Hvordan går det med kaptajn Cooky? - Kaptajn Cook?
Han har det godt, og han hilser også.
- Lever han? - Ja.
- Han er min ven. - Det ved jeg godt.
De kan se ...
- Han gav mig sit portræt. - Ja.
Nogle siger, at han blev dræbt af folket på Hawaii.
Nej. Kaptajn Cook lever i allerhøjeste grad.
Han er ved godt helbred, kong Tynah.
Han lever i allerhøjeste grad.
Som jeg sagde, bad han mig hilse.
Han taler altid om Dem som en nær ven.
- Sagde De det til den her ... Tynah? - Kong Tynah, sir.
En barbarisk konge.
En konge, min lord, som nedstammer fra mange konger.
Sådan som vores kong George nedstammer fra mange konger?
Hvorfor løj De for ham?
Hvorfor fortie, at kaptajn Cook blev myrdet på Hawaii ti år tidligere?
Fordi de tror, at kaptajn Cook er udødelig.
- Bogstaveligt? - Ja, det tror jeg, sir.
De ser hans portræt som et helligt billede.
Interessant.
De tror også, at alle britiske officerer er i familie med ham.
Så ville De jo også nærmest være udødelig?
Det ser sådan ud, sir.
Jeg manglede også deres assistance. Kaptajn Cook var vores garant.
- Hvor længe bliver De på Tahiti? - I cirka to måneder her på øerne.
Bliv her. Tag ikke til de andre øer.
Der er I ikke velkomne. Alt, hvad I behøver, er her!
Jeg er meget taknemmelig.
Hans Majestæt kong George har sendt mange gaver, kong Tynah.
Måske kan jeg tage noget med til gengæld?
Gaver fra Dem til Hans Majestæt kong George.
Alt for en konge.
Grise, bananer, kokosnødder, brødfrugt.
Brødfrugt. Det er en vældig god idé.
Ja, brødfrugt. Jeg tror, Hans Majestæt kan lide brødfrugt.
- Ikke sandt, mr. Nelson? - Jo, sir.
Hans Majestæt er en meget entusiastisk gartner.
Han ville virkelig påskønne brødfrugt.
Sender De små brødfrugttræer, kan han dyrke dem i sin egen have.
Vi vil dyrke mange små planter til ham.
- Mr. Christian. - Sir.
Mr. Cole. Vil De uddele gaver til kong Tynah og hans folk?
Det her er gaver fra Hans Majestæt kong George af England til Dem.
Sir.
Du godeste ...
- Jeg ville undgå det her. - Hvilket, sir?
Jeg forventes at gå i seng med hende.
Hun er en af kong Tynahs hustruer. En gave fra én høvding til en anden.
Fem minutter efter, at jeg går ned -
- skal du kalde mig op i et vigtigt ærinde.
- Hvad for et ærinde? - Et hvilket som helst!
Velkommen om bord, frue. Denne vej.
Ja. Fortsæt med jeres opgaver.
Hun kan vel bløde den gamle lidt op?
Varmt.
- Kom indenfor. - Undskyld, sir.
- Mr. Christian. - Sir.
- Hvad er det, der er så vigtigt? - Det kan vente til i morgen.
- Hvad er det? - Skibet synker, sir.
Frue.
Var Fletcher Christian stadig Deres ven og allierede?
- Ingen tegn på forbitrelse mod Dem? - Nej, slet ingen.
Mr. Bligh. Da De udplantede brødfrugterne -
- udførte de vilde så en slags ceremoni?
En uanstændig ceremoni?
Er det her relevant, kommandør Greetham?
Hvis besætningen fik lov til at bevidne det, så ja.
- Var besætningen til stede? - Ja.
Og var den uanstændig?
De tror, at Jorden bliver frugtbar gennem foreningen af deres guder -
- og at guderne kan opvækkes gennem foreningen af mænd og kvinder.
- Så det begyndte under ceremonien? - Nej, ikke under ceremonien.
Nej, det var Fletcher Christian og den indfødte pige.
Misforstod De dybden af deres følelser for hinanden?
Ja, det indser jeg nu.
Jeg gik ud fra, at det kun var ungdommelig lidenskab.
Det kræver mere end en forelsket ungdom at begå mytteri.
Det kræver en utilfreds besætning.
Besætningen var alt andet end misfornøjet.
Fletcher Christian fordærvede dem.
Hvorfor blev det så let at fordærve dem?
Jeg ved det ikke. Det var selve stedet.
- Mr. Christian. - Kom ind, hvem du end er.
Kaptajn Bligh er overrasket over, at De ikke er til stede under middagene.
- Har I stadig dem? - Han venter Dem i aften.
I dag ... Det er ikke fredag i dag.
Klokken seks. På slaget, hvis De vil være så venlig.
Vent, dr. Huggan.
Jeg fandt en usædvanlig plante i dag på vestsiden af øen.
Lige ved flodens munding.
Mr. Christian. Klokken er halv otte.
I har vel ikke ventet på mig?
Hvorfor kommer De til mit bord afklædt?
Jeg kunne ikke tage jakken på. Tatoveringen er for smertefuld.
- Gode Gud ... - Tag jakken på, mr. Christian.
Det er meget smertefuldt, sir.
Tag jakken på, mr. Christian, hvis De vil være så venlig.
- Kan jeg servere nu? - Vent!
Tak, mr. Christian.
- Nu kan du servere, Smith. - Tak, sir.
- Mr. Nelson. - Sir.
- Hvornår inspicerede De træerne? - I går, sir.
- Ikke i dag? - Nej, sir.
Mr. Christian sagde, at en daglig inspektion ikke var nødvendig.
Nå, mr. Christian ...
Hvornår tror De, at de er klar til transport, efter Deres mening?
Det varer et stykke tid.
Vi har allerede været her 13 uger længere end planlagt.
- Kommer vi aldrig herfra? - Det er, fordi vi kom så sent.
Jeg vil blive underrettet om deres udvikling dagligt.
Medmindre De skal bruge tiden til at dække resten af kroppen ... Vent!
Jo før vi bliver sømænd igen, desto bedre.
Er I ikke enige, mine herrer?
Nu vil I måske forene jer med mig i bøn?
Oh, himmelske fader. Almægtige og evige Gud.
Vi takker dig ydmygst for det, vi snart skal modtage.
Nu er der ikke langt igen, drenge. Snart er I alle på vej hjem.
Følger du ikke med?
Jeg ville tage mig et blik på nogle af de andre øer heromkring.
- De hænger dig som desertør. - Kun hvis vi fanges.
- Er du med os, John? - Nej.
Jeg har en kone og tre børn derhjemme.
Der går han. Mr. Bligh den almægtige.
Hvad mener I om strædet og Det Indiske Ocean?
Atlanterhavet? Nordatlanten? Bare rådne skorper og svinekød.
Og så den forbandede lord, der plager én døgnet rundt.
Ikke mig, drenge. Ikke mig.
Hvornår tager vi så af sted?
- Hvem er vagt i aften? - Det er jeg.
- Jaså? - Ja.
Så er det afgjort.
Hej, Fletcher Christian. Harami.
Maieva. Harahai.
- Harahai. -Tak.
De ville tale med mig, sir?
Min datter har noget, der er dit.
Der er mit?
Du er her nu. Tamari.
- Jeg beklager, sir. Jeg ... - Genia.
Tag den her hugtand.
Når du ser den, skal du huske min datter og mit barnebarn.
Du vil aldrig glemme Tahiti Nui.
Fletcher Christian. Din kone.
- Synes du, vi skal følge med? - Nej, det synes jeg ikke.
Mr. Heywood kommer til at stå til ansvar.
Stakkels Heywood.
Hør her, forbandede idioter!
Hottentotterne der er ikke så venlige som disse.
Vrøvl ... kom så, drenge.
Jeg ønsker dem held og lykke.
Det vil de få brug for.
Alle mand!
Tak, mr. Fryer.
I går nat forlod tre mænd fra mr. Heywoods vagt skibet.
Straffen for det er døden ved hængning.
Mr. Heywood. Hvordan kan det være, at De ikke kunne se dem?
- Sov De? - Ja, sir.
Godt så. De skal "kysse kanonerens datter".
- Bådsmand! - Sir.
Læg ham over kanonen.
- Gør det nu! - Javel, sir.
Hør godt efter, alle sammen.
- Om en uge ... - Er der noget galt?
Hold op med at le! Stilhed!
Synes I, det her er morsomt?
De er et trist syn, dr. Huggan. Gå ned til Deres kahyt.
I synes, det her er underholdende. I tager fejl.
Fra nu af skal der råde disciplin på skibet.
Vi skal have orden, og vi skal opføre os som søfolk.
Om en uge sejler vi.
Det er slut med at drikke rom.
Al orlov er inddraget. I er alle blevet rakkerpak.
I skal gøre dette skib og jer selv i stand!
- Bådsmand! - Sir.
Eksekvér straffen nu.
Kaptajn Bligh!
- Mr. Christian! Mr. Christian, sir! - Sir?
Jeg vil tale med Dem udenfor. Nu.
- Jeg kommer, sir. - Tak.
- Er der noget galt, sir? - Ja.
I går nat, mens vagten sov, lykkedes det tre ...
Hold op med at larme!
Tre mænd forlod skibet i går nat. Churchill var en af dem.
De virker ikke overrasket?
Ikke nu, hvor der er sket. Nej, jeg er ikke overrasket.
Jeg bliver heller ikke overrasket, når jeg ser min styrmands opførsel.
Se, hvordan De klæder Dem!
De er ikke bedre end de indfødte.
Jeg er i hvert fald ikke værre.
Deres hjerne er vist overophedet. Kroppen har fået for meget sex.
Jeg har opført mig som en naturlig mand.
Nej. De opfører Dem som et vildt dyr.
Når mænd mister selvbeherskelsen, siger de, de er naturlige.
De er mere naturlige end mænd, der ikke har noget at beherske.
Mr. Christian. Indfind Dem på skibet før solnedgang.
- Er det forstået? - Nej.
Hvad sagde De?
Sagde De nej? Var det, hvad De sagde? Nej?
Så skal De indfinde Dem på skibet øjeblikkeligt!
Og De skal blive på skibet!
Ikke mere omgang med de indfødte på øen -
- for mine mænds vedkommende!
Forstår De, hvad jeg siger, sir?
Læs af. Kom nu. Tab dem ikke.
Kom nu, Purcell. Det er derfor, vi er her.
Også den næste, tak. Kom nu. Læs af. Godt, drenge.
- Hvor er de? - Det ved jeg ikke endnu, sir.
Vi skal finde dem.
Forbandede fjolser. Gør det ikke værre for jer selv.
- Rejs dig op. - Rejs dig op.
Han kan ikke, sir. Det var lidt strid med de lokale.
Har du hørt om straffen for desertering?
Vi kom tilbage frivilligt, sir.
Nederdrægtige bæst, Churchill.
Jeg afgør straffen, når du er i stand til at modtage den.
Mr. Cole. Hent dr. Huggan.
Javel, sir.
Sir. Herhenne.
- Er han død? - Ja, sir.
Stakkels fyr. Nuvel, begrav ham.
Sørger De for det, mr. Cole?
Fletcher!
Jeg er her for at sige farvel.
Du kommer ikke tilbage, vel?
Nogensinde?
- Jeg må gå nu. - Nej.
Ikke endnu. Snart.
Se fremad, mr. Christian!
Tag hattene af.
Tag mændene under dæk.
- Sæt sejl, mr. Fryer. - Javel, sir.
Flyt jer.
Træd af.
Træd af!
Det her nytter ikke noget.
1745-1789 THOMAS HUGGAN, LÆGE
Nå, mine herrer.
Herfra og hjem har vi 27.000 sømil ...
... Endeavourstrædet og Great Barrier Reef.
Besætningen er dybt mismodig.
Som enhver kaptajn må jeg påtage mig -
- det uundgåelige og teoretiske ansvar for det.
Det virkelige og umiddelbare ansvar -
- falder derimod på jer, mine officerer.
I mødte denne krise med apati, uforskammethed -
- og flagrant og åbent artikuleret trods.
Og ...
Det er muligt, at jeg selv er skyld i det.
Jeg regnede med en karakterstyrke, som I ikke besidder.
Hvorom alting er ...
Hvorom alting er ... kuren mod vores situation er disciplin.
Den vil jeg anvende, naturligvis med en retfærdig hånd -
- men mest der, hvor den særlig behøves.
Ja, det var alt. Tak, nu kan I gå.
Ikke Dem, mr. Christian.
Lad det stå. Nu!
Du kan gå, Smith. Vær venlig at lukke døren.
Nå ...
Du synes åbenbart, at jeg er hård ved dig?
Jeg har været til søs i mange år, Fletcher. Lige siden jeg var 12 år.
Jeg har set mange mænd, mange gode mænd -
- miste hovedet over indfødte kvinder.
Jeg har endnu ikke set en lykkelig slutning.
Jeg forstår naturligvis tillokkelsen ...
Men tænk dig om!
Ville du kunne tage sådan en kvinde med hjem til venner og familie?
Nej, selvfølgelig ikke.
De er ikke som os, Fletcher.
Du synes, jeg var hård, men du behøvede at mindes om dine pligter.
Du havde været fortabt, min ven.
Du takker mig måske ikke nu, men senere.
Nu sørger vi for, at skibet sejler, som det skal -
- så vi kan komme tilbage til der, hvor vi befandt os før.
Hør her, Fletcher ...
Hør på mig.
Jeg er parat til at tilgive og glemme. Forstår du det?
Var det alt, sir?
- Ja, det var alt. - Tak.
- De bad mig komme, sir. - Ja, det stemmer.
- Fartøjet er beskidt, mr. Christian. - Sir?
Fartøjet er beskidt, mr. Christian! Se selv efter.
Se! Beskidt! Der er der snavs, og der! Se der!
De har givet svaberne fri -
- men dækket er stadig fedtet. Se der!
Det er en forbandet skam.
Jeg råder Dem til beordre dem herhen igen.
Sørg for at gøre det ordentligt denne gang. Er det forstået?
Beskidt, sir! Beskidt, mr. Christian! Stadig beskidt! Se!
Jeg ser intet andet end Deres finger.
Jeg finder mig ikke i Deres tarvelige manerer på mit skib!
Få svaberne op igen!
Denne gang sørger De for, at dækket er rent! Ellers bliver der følger!
Jeg accepterer ikke Deres ækle, sjofle opførsel på mit skib!
Ved Gud, grise i en svinesti -
- har en bedre forståelse for renlighed end jer, I kryb!
Sørg for at gøre dækket rent. Ellers tvinges I til at slikke det rent -
- hvis I ikke forbedrer jer!
Vi har en tyv iblandt os.
Ja, det er en tyv om bord på skibet.
Ulykkeligt, fordi I ved, hvilke prøvelser det betyder for de ærlige.
I går aftes fyldte mit forråd af kokosnødder nettet.
I morges ... Ja, se selv.
Hvis tyven giver sig til kende, skal kun han straffes.
- Og så glemmer vi det. - Sir.
Ti stille, for guds skyld! Jeg taler til besætningen, mr. Christian!
Hvem tror De, at De er?
- Giver tyven sig ikke til kende ... - Jeg tog en.
De?
Jeg var tørstig og tog en kokosnød. Jeg troede, det var lige meget.
Én kokosnød, mr Christian? Et dusin blev stjålet!
Det ved jeg ingenting om.
Medmindre De lyver, blev resten stjålet af vagterne -
- som betragter Dem som et eksempel, ikke sandt?
- Mr. Cole. - Sir.
Konfiskér vagtholdets forsyninger og give dem halve rationer.
- Javel, sir. - Tak. Træd af.
Det der er ingen tømmerflåde. Det er en kiste.
Der er en strøm på fem knob mellem os og øen.
Jeg løber den risiko.
Tror du ikke, vi er mange, der har tænkt på det?
Ikke kun du har været nødt til at forlade en kvinde.
Mændene er parate til hvad som helst.
Hvad siger du? Opfordrer du til mytteri?
Hvis jeg var dig, havde jeg overtaget skibet. Det er alt.
- Hvorfor gør du ikke det? - Hvis jeg var dig. Det er jeg ikke.
Det, har jeg at sige jer, er resultatet af lange overvejelser.
Konsekvenserne ville blive dobbelte.
For det første ville vores rejse forkortes.
Det er en faktor, der næppe kan gøre jer misfornøjede.
For det andet: Når vi har haft succes -
- vil ingen af jer se tilbage uden en følelse af stolthed.
Vi skal følge vindene til Jamaica via Kap Horn.
De vil tage livet af os alle.
Hvad sagde du, Adams?
Vi prøvede Hornet tidligere. Det var ved at koste os livet.
Fanden tage dig. Modsig mig ikke.
Mr. Cole. Før ham ned under dækket.
I morgen samles vi for at bevidne hans straf -
- for fejhed og ulydighed.
Mr. Cole, før ham ned!
- Mr. Fryer hjælper ham. - Sir.
Godt så ... Vi begav os ud for at sejle omkring Jorden.
Ved Gud, lad os gøre det, til alles ære.
Er det forstået?
Tak. Nu kan I træde af.
Kom indenfor.
- Må jeg tale med dig? - Jeg har travlt. Er det vigtigt?
Ja, det synes jeg.
Vær kortfattet.
William, din beslutning om Kap Horn ...
William? Ikke "sir", ikke "kaptajn"? William ...
- Besætningen finder sig ikke i det. - De finder sig ikke i det?
- Har de befalingen over The Bounty? - Måske, hvis du insisterer.
Vil du gentage det? Besætningen tager måske kommandoen ...
- Hvad er det, du truer mig med? - Ingen trussel, det er en advarsel.
- Er der utilfredshed? - Nej. Der er frygt.
Rundt om Hornet er den letteste, bedste vej.
Det er den, vi tager. Var der andet?
- Pisk ikke Adams. - Han var ulydig. Fej og ulydig.
Han skræmte besætningen. Jeg satte ikke den frygt i den.
Han skal piskes, og vi skal runde Hornet.
Er De bange for at runde Hornet, mr. Christian?
Er De også en kujon?
Der bliver intet myrderi.
- Bortset fra Bligh. - Det bliver intet myrderi!
Vi sender ham væk.
Christian overtager skibet. Er du med os?
Vågn op. Vågn op!
Klap i! Christian overtager skibet. Christian overtager skibet.
Vi overtager skibet. Er du med os?
Kom nu, Fryer. Vågn op! Op med dig!
Mr. Bligh. Vil De rejse Dem op? Op med Dem!
Op med Dem!
Rejs Dem op.
Hvad helvede laver I?
- Bind ham. - Hvad laver du? Christian!
Mr. Cole! Mr. Cole!
Kom med her, op på dæk!
Mr. Cole! De vil blive hængt for det her!
Mr. Nelson.
Vi har overtaget skibet!
Vi har Bligh. Op på dæk!
Dans! Dans!
- Tag det roligt! - Dans!
- Hold kæft! Dans! - Vi overtager skibet.
Kom så, fart på!
Du er en tåbe, Quintal! Det bliver galgen for det her.
- Er du med til det her, Norton? - Nej, sir!
- Hold kæft! - Hold inde med denne galskab.
- Vær stille! - Hvorfor gør I det?
- Forstår I, hvad I laver? - Hold kæft!
- Er du med, Adams? - Alt er din skyld!
Der er ingen kujoner på skibet!
- Du er en kujon! - Du tog fejl!
Du er en sorthjertet usling!
Kom her, Pritchard!
- Bliv der, Pritchard! - Stands, Pritchard! Bliv stående!
Så gå derover.
- Allison, kom herover! - Hold kæft! Jeg bliver her!
Vi dræber kræet nu, drenge!
Jeg bad jer om at lade ham være, røvhuller!
- Fjern hænderne! - Vi dræber ham!
- Fjern hænderne! - Dræb ham!
Fjern hænderne fra ham! Nu!
Mr. Christian, jeg appellerer til Dem.
- Stop dårskaben, og vi glemmer den. - Det er for sent.
Tænk på min familie og mit venskab!
Jeg er i helvede! I helvede, sir!
Hvorfor er De så satans rimelig nu?
Jeg forbander Deres blod til helvede med mit, sir!
- Forbander Deres blod! - Tag Dem sammen!
- Vær stille, eller jeg spidder Dem! - Gør det, dræb ham!
Du holder din kæft! Hold kæft!
Jeg skal spidde jer, og så vil jeg tage livet af mig selv!
Klæd ham på nu! Klæd ham på!
- Hvad er der med jer alle sammen? - Ti stille!
Skyd dem! De er forbrydere!
- Vær stille, sir! - Bland dig udenom, Cole!
Vær stille. Ellers slår jeg dig ihjel, dit kryb!
- Forstår du det? - Skyder De mig ...
- ... får De aldrig blodet væk ... - Hold kæft!
Ti stille! Vi sætter ham i båden.
Sender ham væk. Klæd ham på!
- Kan nogen give mig mine bukser? - Så send dit ur op.
Kom så, fart på.
I skurke! Forrædere!
- Mr. Bligh, kom her. - Sæt dig, Purcell.
Hvis De vil lade nogle mænd blive på skibet -
- så lover jeg, de ikke kommer til skade.
En af jer må komme op. Der er ikke plads.
- Mr. Fryer. Kom herop. - Vi vil ikke have ham.
Kom op, mr. Fryer.
Bliv stående, eller jeg skyder knoppen af dig.
Fanden tage dig! Du er Jordens afskum!
Fulman. Kom herop.
- Nu! - Fart på, Fulman.
Skynd dig!
Jeg vil rapportere, at du ikke indgik i denne pøbel. Tak.
- Smith. Kom her med kisten. - Med det samme.
Sæt dig ned i båden.
Hvilken gavn gør den uden søkortene?
Jeg har brug for søkortene. Vend Dem om.
- Tror du, at du kan styre pøbelen? - Jeg vil gøre mit bedste.
Jeg gjorde mit bedste, og jeg havde loven på min side.
- Du er dødsens, Fletcher. - Det er nok.
- Du er en død mand. - Sæt dig ned i båden.
Du har ikke set mig for sidste gang, Ned Young. Stol på det.
Eller du, John Adams. Vi ses igen.
- Det regner jeg ikke med. - Vi får se.
- Jeg skal sørge for, at I hænges! - Send dem væk.
- Tog du noget, Smith? - En kniv ...
- Ti stille! - Send dem væk!
Frem med årerne, drenge.
William, det var vel det her, du kom for? Værsgo!
Fra os til kong George!
Farvel, drenge! Håber, jeg slipper for at se jer igen!
Sig til mor, jeg elsker hende!
Hun har fået en fin tahitiansk sønnesøn!
God rejse. Jeg håber, de æder dig, Fryer!
Jeg vil aldrig mere se Fletcher Christian -
- medmindre han hænger fra en galge.
Hvordan kunne han forråde mit venskab og min venlighed?
Jeg kan kun formode, at han har bestemt sig for at leve på Tahiti.
Eftersom vi kun fik lidt proviant med -
- har jeg sat kurs mod øen Tafuha -
- i håb om at supplere vores forråd af mad og vand.
Vi har mange indfødte omkring os.
Deres opførsel tyder på, at vi ikke er velkomne særlig meget længere.
- Mr. Cole? - Sir.
Tag min logbog -
- og begynd langsomt at gå ud mod båden.
- Rolig nu, mr. Cole. - Javel, sir.
- Skal jeg gå nu? - Gå nu. Nu, mr. Cole.
Netop.
Slås ikke med mig. Væmmelige grim ...
- Kom nu! - Sæt jer i båden!
Lad tønden ligge! Hold op med at lege! Kom nu!
Er det den her, I vil have?
Værsgo!
Alle i båden! Gør jer klar til at tage af sted!
- Mr. Bligh! - Sæt dig i båden!
- Og kaptajnen? Hvor er mr. Bligh? - Derovre!
Slip mig!
- Kom tilbage, Norton! - Mr. Bligh!
- Hvad laver du? - Hop om bord, sir!
Kom, Bligh!
Mr. Bligh!
Gå væk, din skiderik! Gå væk, din skiderik!
- De tager jeres øjne ... - Sæt dig i båden!
- Hjælp ham! - Sæt Dem i båden, sir.
Min Gud! Nej!
Ro for jeres liv! Tag tøjet af. Smid jeres tøj i vandet!
- Smid tøjet! - Forbandede vilde!
Ro for jeres liv! Vi bliver mad, hvis de får fat i os!
Sådan skal det se ud. Kom nu! Vi klarer det!
Vi kan ikke risikere at gå i land igen.
Hvad skal vi dog gøre, sir?
- Vi må prøve at nå Kupang. - Uden søkort?
Jeg vil forsøge navigere ud fra hukommelsen.
Vi kommer tæt på de mest uciviliserede øer i disse farvande.
Fijiøerne, hvor kannibalisme næsten er gjort til en videnskab.
Derfra, med lidt hjælp fra Gud -
- skal vi fortsætte videre mod Great Barrier Reef.
Derefter til Ny Hollands kyst, og over Timorhavet til Kupang.
Det vil tage mindst to måneder -
- og vi har kun proviant til en uge.
Sådan ser situationen ud. Såre enkelt.
Vi må få det bedste ud af den. Ikke sandt, sir?
Ja, men vil I gøre det?
Vil I få det bedste ud af den? Kan I høre mig?
Klar til at få det bedste ud af den? Alle sammen?
Alt, hvad jeg kan love jer, er uafbrudt smerte og fortrædeligheder.
Hvis I er villige til at føje jer og bringe ofre -
- og desuden er klar til at sværge på det ...
... så lover jeg jer, at vi har rimelige chancer for at overleve.
Kan I høre mig?
- Siger alle "ja"? - Ja.
Godt!
Mr. Fryer, ro.
Gør klar til at ro. Ro.
Fletcher!
I kassen er der gaver til folket på Tahiti Nui.
Vi ventede ikke, I ville komme tilbage. Vi har allerede givet alt.
Vi vil bare have vores kvinder, og måske nogle mænd til skibet.
Hvor er kaptajn Bligh? Hvorfor kommer han ikke selv?
Han er ikke længere med os. Jeg har overtaget skibet.
Nej, han er ikke død.
Vi sendte ham væk med nogle fra besætningen.
I vanærer mig ved at komme her.
I vanærer mig!
Kong George kommer til at sende mange skibe med kanoner -
- for at straffe os for det, I har gjort.
Vi kan ikke give jer noget. Tag af sted nu.
Nogle af mændene vil blive her og vente på næste skib.
De ville tage med Bligh, men der var ikke plads i hans båd.
De kan blive, men ikke jer.
Tag jeres gaver og sejl væk.
Nej!
Skal hun ikke have lov til at vælge selv, sir?
Hvor vil du bringe hende hen?
Jeg ved det ikke. Et sted, hvor de britiske skibe ikke finder os.
Tag hende.
I får de mænd, I behøver. Tag nu af sted.
- Farvel, Peter. - Held og lykke, sir.
- Du har brug for det mere end jeg. - Tak.
Jeg tager ikke med, Fletcher.
Jeg har tænkt over det, og ... jeg bliver her.
- Kom. - Jeg vil nok også blive, sir.
Spring ud. Skub!
Kom så, drenge.
De vil hænge dig.
Jeg er måske heldig!
Der er de. Her kommer de. Der!
- Tag den. Kom nu! - Ja!
Der er utallige! De er overalt!
Dræb den! Der er hundredvis af dem!
- Her kommer de. Der er de! - Kom nu!
Fandens også. Hvem har ladet de her? Er der flere musketter?
- Hurtigt, hurtigt! - Kom nu! Hurtigt, hurtigt!
Ja!
Den eneste, jeg virkelig stoler på, er Adams.
Jeg har altid en ladt pistol med mig.
Og hvor vi skal begive os hen for at undgå retfærdigheden, ved jeg ikke.
Torsdag den 11. juni.
Om eftermiddagen så vi suler og mange andre fugle.
Ved solnedgang fangede vi en i vores sejl.
Jeg gemte den til middagen næste dag.
- Hvem skal have den her? - Smith.
- Hvem skal have den her? - Mr. Fryer.
Hvad så med resten af os?
Du må vente på din tur, Purcell. Ligesom alle andre.
- Nogle har ikke spist i dagevis! - Det er nok, Purcell.
Det er ikke nok for mig, sir!
Jeg skal sige jer noget. Officererne og deres slags får alt!
Hold nu mund, Purcell.
- Jeg er lige så meget mand som Dem. - Hvad sagde du?
Jeg sagde, jeg er lige så meget mand som Dem!
Det er jeg ikke så sikker på.
Læg den! Jeg slår dig i hovedet med den!
Sæt dig ned! Sæt dig ned!
Mr. Cole. Giv ham min ration.
Jeg har kastet mig ud i et desperat vovestykke.
Jeg har sagt farvel til alt, hvad jeg er kommet til at se som uundværligt.
Men jeg formoder, at jeg har fundet friheden.
Så du har fundet friheden, siger du?
Du vil have din straf. Var det ikke derfor, du gav ham dit kompas?
- Jeg ville give ham en chance. - Så han overlever og jager os.
Hvordan skal han jage os? Han er vel strandet på en ø.
Gid, jeg havde givet ham musketter. Forsvind så!
Vi har anløbet øer mindst ti gange -
- kun for at finde golde klipper eller fjendtlige indbyggere.
En gang kolliderede vi næsten med en engelsk fregat.
Provianten svinder, og besætningens moral er på nulpunktet.
Er hans Kongelige Højhed endelig vågnet?
Er han hård ved dig, skat?
Fletcher vil tale med dig.
Ned. Jeg har fundet det.
Hør her. Hvor er det ...
"Den 2. juli opdagede vi en ø, tilsyneladende øde og skovdækket."
"Vi standsede ikke, for vi fandt intet sted at ankre op." Perfekt.
Alle skibe i flåden har den bog og søkortene.
De afmærkede den aldrig. De angiver kun breddegrad, 25 grader syd.
Vi skal bare sejle langs denne breddegradslinje.
- Så finder vi øen et sted. - Og hvis ikke vi gør det?
Disse mænd har brug for et hjem. De har begået mytteri én gang.
De får et hjem. Pitcairn Island.
Det har de bare at få.
Jeg kan ikke længere skrive, fordi jeg mangler kræfter.
Mine tanker går til dine forældre og vores kærlighedsfulde døtre.
Mr. Bligh ...
Når min ånd er væk ...
... er der ikke andet end kød tilbage.
Jeg beder jer ...
Brug det magre kød for at redde de andre.
Nej, mr. Nelson. Vi er civiliserede mænd, ikke vilde.
Vi skal dø som civiliserede mænd. Vær ikke bange.
Sir. Vi vil tale med Dem.
Vi har fået nok. Der er ingen ø.
Vi vil vende tilbage til Tahiti.
- Og hvem skal navigere? - De. De er jo navigatør.
Jeg kan navigere.
Det her fartøj skal til Pitcairn Island.
Sir!
- Smith. - Det er land!
- Hvad? - Jeg tror, det er land.
Mr. Cole. Hejs flaget.
Det er ikke korrekt at gå i land uden at give sig til kende.
Åh gud ...
Sir.
Jeg er kaptajn William Bligh.
Jeg er en britisk søofficer -
- og jeg må rapportere et mytteri.
Vi har fundet den. Vi har fundet den, Ned.
Det er vores ø.
Vi kunne lige så godt have overset den.
Ja.
Nu kommer vi aldrig fra denne ø, vel?
Vi får aldrig mere England at se.
Domstolen fastslår, at beslaglæggelsen -
- af Hans Majestæts krigsskib Bounty -
- var et mytteri af Fletcher Christian og andre i besætningen.
Skibets kaptajn, William Bligh ...
... skal ifølge denne domstol ...
... frikendes for enhver skyld, som vedrører denne hændelse.
Når det gælder hans måde at føre The Bounty på -
- roser vi kaptajn Bligh -
- for hans mod og eksemplariske sømandskab.
Vil De være venlig at træde frem, kaptajn?
Min lord.
Tak.
Mytteristernes skæbne forblev et mysterium i 18 år -
- indtil deres ø blev opdaget af et amerikansk hvalfangerskib.
De fandt en mand, John Adams, med ni kvinder og 23 børn.
Hvad der skete med Fletcher Christian forbliver uklart.
Nogle mener, at han blev myrdet på Pitcairn -
- men der er også rapporter om, at han tog tilbage til England.
Hans efterkommere bor dog på øen Pitcairn den dag i dag.
Tekster: Peter Buhl www.sdimedia.com